Головна » Публікації » Конкурс |
Щось схоже на лист-зізнання.
янголя, Пройшло немало часу, і ,врешті, я зрозумів : ти- особлива. Хоч я ніколи не кохав тебе, але в деякій мірі лист може здаватись любовним. І справді, це щось схоже на зізнання, але собі. Почну з побуту, бо він вбивав. Кожна твоя істерика - одночасний взрив тисячі бомб сповільненої дії. Нищівний удар прямо в центр мого самолюбства- ось , що трапилось , коли я побачив сліди змазаної туші на шовковій подушці. Це і був твій перший постріл. За божевільним поглядом, що міг розірвати на шмаття, виявляється, ховався маленький фарфоровий янгол??Яким треба бути дурнем, щоб повірити у байку про сильних жінок. За рік подружнього життя жодного разу не бачив твоїх сліз. Ні, ти ховала їх зовсім не майстерно( бо все ж подушку я знайшов). Все просто- я не хотів їх помічати, і, тим більше, витирати. Причина тому ніщо інше як моя егоцентричність. Не потрібно бути Вангою чи могутнім пророком, щоб збагнути чому ти плачеш. (Я не подарунок з червоним бантом).Зміни - єдиний і найсильніший страх. Відмовитись від принципів, створеного в собі комфорту НІЗаЩо (тоді). Пам'ятаю розбитий мамин сервіз(подарунок на весілля). Сипався піщинками посуд, рекошетом у вікна, стіни та двері. Це була твоя остання крапля ."Божевільна жінка" -казав собі,підсміхуючись. І справді, думав,що ти не сповна розуму. Діалог "тет а Тет" мене зі мною у мені(масло масляне) ,нагадував якесь безглузде Гумористичне шоу(ти зазвичай такі перемикала). Не знаю, чому було так смішно, мабуть, чоловіки до смерті діти. Того вечору ти теж плакала. Я якраз зробив звук на ящику голосніше, бо Наші,нарешті , забили. Запивав горішки холодним розливним , чи то заїдав горішками пиво.. ти на кухні, упершись в стіну, заливалась крепшим. У твоїх сльозах мінімум сорок градусів. Як дешева горілка з магазинчика поблизу. І я скуштував її сповна. ти пішла. Звучить гидко , та я помітив це, лише наступного вечору , коли ,повернувшись з роботи, не виявив на столі вечерю. Соромно зізнатись, про що тоді йшлося у моєму Гумористичному шоу. Слабка , безхарактерна - такою була моя головна героїня. Зненавидів. думав, що зіпсував тобі життя. Ти мене теж не кохала, тому вибачатись, звісно, я не мав наміру. І такий розклад подій навіть , навпаки, тішив моє его. Весілля за батьківською ініціативою не дало нічого, окрім скандалів. Але я, Типу "мужик", вирішив таку помилку долі. З того часу все, що попадало на очі в нашому будинку, нагадувало тебе(не кохав, але дуже звик). Нагадувало, що я козел,а не "мужик". Тепер божевільним ставав я. День у день виносив дорогоцінні речі з дверей нашої оселі ( стиль і смак у інтер'єрі , то була лише твоя заслуга. Ти створила справжній дім, для сім'ї. ) . І в той час, як сусіди були впевнені, що продаю і пропиваю все до останньої нитки, якийсь ричаг у мені змінив ставлення до алкоголю і минулого в цілому. Збирав гроші на нове життя(так як ти колись хотіла, але тепер лише для себе) . Через рік , навіть ,переїхав з нашої "провінції" у столицю. (Твоє місто-мрії).Знайшов нову роботу і одружився(виявилось,що вмію кохати). Про що я подумав, коли сьогодні впізнав твої сяючі "божевільні" очі в натовпі? "Вона щаслива" Ти щаслива! Ти і твоя принцеса-донечка. І тут "бабах"!! (Дуже влучний вирішальний постріл)ти мені посміхнулась. Тоді моє гумористичне шоу, заграло новими фарбами. Де головний дурень - я! Ти виявилась сильнішою ,мудрішою, і почуття гумору у тебе ,безперечно, краще. Сміявся ,як ніколи,від душі. Крихітне янголя змогло вбити В Мені Мене колишнього. Два постріли, і обидва прямо в серце. Люба, це було винятково геніальне вбивство. Дякую, за шанс народитися іншою людиною. P.S. У маленької, твої божевільні очі. | |
Категорія: Конкурс | Додав: Baranchuk (08.02.2018) | Автор: Анастасія Та | |
Переглядів: 401
| Теги: |
Публікації інших авторів |
|
Додавати коментарі та оцінювати матеріали можуть лише зареєстровані користувачі.
[ Реєстрація | Вхід ]
[ Реєстрація | Вхід ]